Inför en stor föreställning är det alltid spänning i luften, det är fjärilar i magen och sömnlösa nätter. Oro och rädsla för att misslyckas gnager i bakhuvudet, vilket leder till att man ofta ifrågasätter hela projektets existens. All jäkt, allt adrenalin och alla långa dagar. Men till sist är spotlightsen fokuserade och tågordningen finslipad. Och när ridån går upp är det dags att hålla tummarna och inta scenen.
Vad tror du att det hände sen?
Festivalen STHLM/SUOMI var en succé!
Den tre dagar långa firandet för att hedra 100-åriga Finland fyllde Kungsträdgården i Stockholm och gav upphov till mycket glädje. Drömmen var 100 000 besökare och tre soliga sensommardagar och båda delarna uppfylldes. Även konserter av Alma och Arja Saijonmaa, selfies med Mumintrollet och Angry Birds och en bastukväll under körsbärsträden i Kungsan förverkligades.
Finland presenterade sig som ett modernt, innovativt land som respekterar sina traditioner. Traditioner som inte hindrar en att investera i framtiden och se allt bra som innovationer för med sig.
![Alma. Foto: Gugge Wasenius & Laura Pulli](../wp-content/uploads/sites/10/2017/09/alma4-gugge-300x191.jpg)
Fyra månader före evenemanget knackade jag för första gången på ambassadens port. Eftersom min praktikperiod på ambassaden var fem månader, fick jag vara med om slutspurten i festivalförberedelserna. Hur tankar blev till verklighet och den suddiga bilden klarnade till en allt tydligare helhet.
Mina förväntningar på praktiken var diffusa och den övergripande bilden allt annat än tydlig. Nu förstår jag dock att även om jag hade haft några förväntningar skulle de snabbt blivit tillintetgjorda. Arbetet med festivalen genomsyrade hela ambassadens verksamhet och var en unik upplevelse.
Det var långa dagar av snabba steg i korridorerna och telefoner som aldrig tystnade. Sista veckan före festivalen var på sitt eget sätt underbart hektisk. Det skulle inte vara speciellt långsökt att tala om en berg och dalbane-effekt när det kom till att skapa den mångfacetterade helheten med alla samarbetspartners. På båda sidor av Bottenviken slipades manuskript, övades repliker och gjordes allahanda förberedelser för att ge publiken en minnesvärd upplevelse.
Mycket snack och ännu mera verkstad
Att få till stånd en lyckad helhet är en stor utmaning. Hur man förverkligar visionerna och förmedlar den övergripande bilden genom små detaljer. Det kräver attityd, motivation och målmedvetenhet, men också förmåga att förstå och lyssna. Förmåga att förstå att vad som är en självklarhet för en är något nytt för en annan.
![Sveriges kungapar och Finlands presidentpar trivdes på festivalens invigning. Foto: Gugge Wasenius & Laura Pulli](../wp-content/uploads/sites/10/2017/09/arvovieraat3-gugge-300x172.jpg)
Planeringen av det stora evenemanget inleddes i god tid för ett par år sedan. Tiotals samarbetspartners slog följe under resans gång och antalet artister uppgick så småningom till över 300. Sveriges kungapar och Finlands presidentpar bekräftade sitt deltagande i festen, liksom båda ländernas statsministrar. Vi ville skapa en bild av det moderna, modiga och innovativa Finland utan att för den skull glömma bort karelska piroger och mumintrollen. Något för alla.
Återkopplingen har varit mestadels positiv. Många har berättat om tre dagar roliga dagar i hjärtat av Stockholm och det känns säkert bra för varje arrangör.
Intressant. Det ordet bästa ordet att beskriva min praktikperiod. Mycket erfarenhet och kunskap fastnade och jag tror att jag kommer att ha stor nytta av dessa fem månader i framtiden. Att bakom kulisserna se en stor stadsfestival skapas var en fin upplevelse. Ambassaden och Stockholm visade upp sina bästa sidor från vårens körsbärsblom till första höstkylan.
Nu när ridån gått ner är det dags att pusta ut, samla ihop sitt pick och pack och återgå till vardagen. Till det egna bekanta och trygga.
Slutrapportren från firandet av Finlands 100-årsjubileum i Stockholm färdigställs med feedback och fotokollage, varefter det arkiveras tillsammans med andra rapporter från jubileumsårets fester. Men för arrangörerna var det inte bara en i mängden. Under årens gång kan manuskriptet bli dammigt och flyttas allt djupare in i arkivets gömmor, men de framtida gungstolsägarna kommer inte att glömma. Och även fiskehistorier blir ju bara bättre med åren, inte sant?
Text: Laura Niemonen, praktikant på ambassadens press- och kulturavdelning